![Schimbarea realităților (partea a 3-a)]()
Salut baieti si fete! Este Chase. Știi, persoana despre care este vorba în această poveste.
Știu la ce te gândești – Acest lucru nu poate fi real. Ei bine, permiteți-mi să vă asigur că este absolut. Nu vă pot dovedi, decât dacă ne întâlnim într-o zi și chiar și atunci, ar trebui să vă spun toată afacerea din nou. Este ceva ce nu sunt foarte probabil să fac, deoarece orice expunere a cine și ce sunt ar putea duce la capturarea mea de către cineva care dorește să mă transforme într-un fel de cobai. Nu știu despre tine, dar nu sunt prea dornic să fiu închis pentru tot restul eternității și să fiu supus la tot felul de experimente într-o încercare zadarnică de a reproduce acest lucru... Mi s-a intamplat mie.
Nu am cum să permit asta să se întâmple. M-am distrat mult prea mult de-a lungul anilor de când realitatea mea s-a schimbat.
Oricine, să ne întoarcem la 1890, nu?
* * * * *
capitolul 5
Când am văzut că ochii lui Dao-Ming aruncă acea lumină albastră în jurul camerei în timp ce mă călărea, am încercat cu disperare să o arunc și să fug din cameră, hotel, oraș – la naiba, aș fi fugit de pe continent chiar în clipa în care eram. atât de speriat.
Din nefericire pentru mine, cu cât privirea ei era mai lungă asupra mea, cu atât deveneam mai slab. Nu mai târziu de cinci minute, am constatat că nu-mi pot ridica capul de pe saltea, că nu pot vorbi. N-am putut să ridic nici măcar un deget, oricât de clișeu sună. Am rămas deocamdată conștientă, ceea ce mi s-a părut un lucru bun la momentul respectiv. Singura parte din mine pe care o puteam mișca erau ochii. Am trimis o rugăciune tăcută ca orice era în neregulă nu părea să-mi afecteze funcțiile autonome, cum ar fi respirația și înghițirea.
Singurul sunet pe care l-am putut auzi a fost Dao-Ming, în timp ce ea mârâia și gemea, călărându-mă prin orgasm după orgasm. I-am simțit păsărica strângându-se pe axul meu în timp ce venea, sucurile curgând copios.
Nu știam de ce, dar nu am putut să mă esperma. Dacă nu aș fi fost atât de speriat în acel moment, probabil că aș fi conectat punctele și mi-aș fi dat seama că orice mă ținea imobil mă împiedica și să obțin aceeași fericire orgasmică pe care ea o obținea în mod clar.
Spre neîncrederea mea, am constatat că încă îmi facea plăcere s-o privesc mângâindu-mi în sus și în jos pe penis, uneori zvâcnind repede și tare, alteori tandru și tachinat de încet. Am fost încântat de sânii ei care săreau încoace și încolo, de asemenea, râurile de sudoare curgându-se între ei pe măsură ce mergea.
Când o oră a devenit două, aproape trei, Dao-Ming a încetinit în cele din urmă în mijlocul celui mai mare orgasm al ei de până acum și s-a prăbușit pe pieptul meu, înghițind respirații adânci în timp ce ea tremura până la oprire, penisul meu încă îngropat adânc în ea.
Chiar dacă se liniștea, am auzit-o șoptind în ceea ce puteam doar să presupun că este limba ei maternă. Auzeam un model aproape de poezie pentru cuvinte, dar nu puteam înțelege nimic din el. Destul de ciudat, asta m-a speriat cel mai mult.
Capitolul 6
Câteva minute mai târziu, și ținând cont de soarta care mă aștepta, m-am uitat în jos la capul ei sprijinit pe pieptul meu, doar pentru a o găsi privindu-se la mine, cu ochii încă strălucitori și cu un zâmbet pe buze. Ea a scos un oftat profund de fericire post-coitală pe care l-am simțit mai mult decât l-am auzit.
Eram complet îngrozită de această femeie, dar nu m-am putut opri să cred că este încă cea mai frumoasă femeie pe care o văzusem vreodată. Poate părea ciudat, văzând că nu puteam să mișc un mușchi și eram în totalitate la mila ei, dar la naiba, era adevărat!
„Lawrence”, șopti ea, sub voce. „A fost minunat! Sunt atât de bucuros că te-am cunoscut în sfârșit.”
Pasarica ei s-a ondulat usor de-a lungul penisului meu, de parca si ea ar exprima acelasi sentiment ca si stapanul ei.
„Știu la ce te gândești, draga mea”, a rostit ea în timp ce se aluneca de pe mine. „Motivul pentru care nu te poți mișca este simplu – sunt descendent dintr-un zeu. Nu Dumnezeu, ține cont, dar un zeu totuși.”
În acest moment, deși nu eram sigur că o puteam crede, nici nu puteam să nu o cred.
Am urmat-o cu privirea în timp ce ea se ridica și se plimba încet înainte și înapoi la capătul patului. Ochii ei pulsau de acea lumină albastră ciudată în timp ce vorbea.
„P'an Hu a fost un zeu chinez străvechi care își putea schimba forma după bunul plac între om și câine. S-a împerecheat cu o femeie și urmașii lor au fost strămoșii mei.
„La început, am putut deveni doar o formă de canin sau alta, dar de-a lungul mileniilor, am învățat să controlăm această putere – să devenim orice sau oricine ne-am dorit. Singura limitare a fost dimensiunea creierului. Orice mai mic decât o pisică domestică standard a făcut creierul incapabil să organizeze gândirea suficient de mult pentru a reveni la forma umană.”
În timp ce vorbea, simțeam schimbări subtile în ea. O ușoară adâncire a vocii ei. Poate o lărgire a umerilor ei. Mai puțină feminitate în pasul ei. Părul ei era mai scurt – atât de mult puteam vedea. Acum că stătea în picioare, mi-am dat seama și că era cu siguranță ceva mai înaltă decât atunci când am cunoscut-o.
„Suntem puțini la număr, spre nemulțumirea noastră, mai ales pentru că suntem atât de longevivi încât ne reproducem doar rar. Eu însumi am avut doar trei copii în cei patru mii de ani de viață. Singurul mod în care putem produce mai multe de genul nostru este să ne schimbăm în mod regulat este să...” Făcu o pauză. „Schimbă anumite persoane. Este un proces dificil. Mai dificil decât să ne producem proprii copii, de fapt, deși poate fi mult mai satisfăcător și mai rapid.”
„Patru mii de ani?!” Mi-am închis ochii, rugându-mă ca toate acestea să fie un fel de coșmar.
Ea a râs din nou, acum un sunet profund, puternic.
— Lawrence, spuse ea. "Uită-te la mine."
Aceasta era o voce hotărât masculină. Am fost peste măsură de îngrozită când am deschis încet ochii și am văzut un bărbat alb cu păr de corb și bine musculat stând deasupra mea. Aș fi crezut că Dao-Ming a jucat un truc ascunzându-se și punând pe altcineva să intre în cameră dacă n-ar fi fost acea lumină albastră ciudată care strălucea în ochii lui.
A bolborosit câteva cuvinte în ceea ce am aflat mai târziu că este mandarin. Deodată, mi-am putut ridica capul de pe saltea.
„În curând, Lawrence, vei ști cum se simte asta”, a proclamat el în timp ce mângâia cel mai mare penis pe care l-am văzut vreodată. Mult mai mare și mai groasă decât a mea, avea cel puțin unsprezece inci lungime și aproape la fel de groasă ca piciorul anterioar al unui mânz nou-născut.
"Nu poţi!" am grăunt. „O să mă omoare!”
„Nu fi prost”, a râs el. „Te vei bucura enorm.”
Câteva cuvinte străine au mai emis de la el în timp ce își punea mâinile pe pieptul meu, lumina albastră strălucind și mai tare. Capul mi s-a îngreunat, vederea mi s-a întunecat când am simțit o ușoară arsură în tot corpul.
A fost un sentiment foarte intens și chiar dacă mi-am pierdut cunoștința, am știut că în sfârșit am avut orgasmul pe care mi-a fost refuzat până acum.*